- Husene ser helt like ut. - Det er fordi de er like!
Er det meg eller kryssordet i Telegraph?
Hva da?
Er det blitt vanskeligere, eller har jeg blitt dårligere?
- Det er nok litt av begge deler. - Det skal vel ikke stå "anal"?
Nei, ikke i Telegraph.
Håndskriften din er forferdelig. Jeg kan nesten ikke lese det.
Er det denne adressen?
Det er det det står. Det er der vi hentet ham.
- Vil du ha litt av denne her? - Ja.
- Hvem kan det være på denne tiden? - Jeg åpner.
Jeg gjør det.
- Dere har nok gått feil. - Hvordan kan du vite det?
Fordi jeg sier det. Fjern foten fra døra, ellers ringer jeg politiet.
Vi er her for å besøke Stanley Kubrick.
- Han bor ikke her. - Hvem er du? Er du butleren?
- Det er jeg fanken ikke. - Si til mr. Kubrick at vi er her.
- Hvem? - Kubrick. Filminstruktøren.
- Har aldri hørt om ham. - Stanley har frekventert en klubb.
En vi og noen andre driver. Han skylder 200 pund i baren.
- Og han lånte 100 gryn. - Gryn?
Gryn. Kontanter.
Det fattige folk bruker i stedet for kredittkort.
Den mannen bor ikke her, og det er verken penger eller gryn her.
Så...
Vi vet at han bor her. Nå holder det.
Vi vet at han bor her, for vi hentet ham her.
Steven, vil du være så snill?
Han skylder oss penger.
Nå klapper dere igjen.
For en herlig tegning. Et banebrytende design.
Det er like sjelden som gode filmmanuskripter.
- Tro du meg. - Virkelig?
Er det greit at jeg setter meg?
Vær så god.
Takk, det er snilt av deg.
Jeg har vært i filmstudioet, og på møte hele dagen.
Jeg måtte bare ha en drink på vei hjem.
- Vil du ha en røyk? - Nei takk, ikke akkurat nå.
- Kan jeg? - Vær så god.
- Er det dine design? - Ja, det er min nye kollesjon.
Svært imponerende og originalt. Det er en sjarmerende dress.
Jeg ville vært stolt over å gå med en sånn dress.
Du må ha stor suksess.
Det er et firma i Huddersfield som kanskje vil ha noen av tingene mine.
Og en butikk i Brighton er interessert i jakkene mine.
Og en mann i Margaret Street syns buksene mine er lekre.
- Syns han? - Han elsker dem.
Det burde han også, min venn. Det burde han også.
- Unnskyld, hva heter du? - Rupert Rodnight.
Det er en umåtelig stor glede å få hilse på deg.
Takk.
- Jeg fikk ikke med meg navnet ditt. - Stanley.
Stanley Kubrick.
Stanley Kubrick? Filminstruktøren?
Ja, med mindre det fins en annen.
Vær så god, en ny tredobbelt brandy.
Takk, kjære deg. Jeg skal gjengjelde tjenesten -
- så fort jeg har vært i banken og ordnet opp med de stjålne kortene.
- Det er ikke noe problem. - Gavmildhet må belønnes.
Jeg har aldri designet filmkostymer før. Overhodet.
Din mappe har overbevist meg om at du er den eneste som kan gjøre det.
Det blir det beste forholdet jeg har hatt til en kostymedesigner.
- Hva heter filmen? - Den heter "Designerens død".
Den handler om en mannlig modell som blir vitne til et mord.
Du skal designe klærne hans. Vi skal gjøre opptak på stedet og i Pinewood.
Du er nødt til å være hos meg hele tiden.
Det er en utfordring.
Nei, hele tiden.
Unnskyld, men nå er jeg mer avslappet.
- Vil du ha en spritzer til? - Nei takk, jeg har fremdeles.
Det er en flott leilighet.
Og veldig billig.
Mine assistenter leide den i falsk navn, -
- så jeg kan bo nær det studioet jeg bygger i Wealdstone.
Men du må ikke fortelle noen om den.
Jeg skal ikke si et ord.
Jeg visste det.
Vi jobber svært intenst med manuskriptet, -
- men jeg må gi deg en kopi av det -
- så du kan begynne å designe.
- Har du en manager? - Nei.
- Jeg håndterer alt selv. - Det gjorde jeg også før.
Nå lar jeg andre ta seg av det.
Man har ikke alltid et valg, vel?
Man har ikke alltid et valg.
La meg ta meg av deg, så sørger jeg for -
- at bare jeg håndterer deg.
Jeg må snakke med mr. Kubrick. Jeg vil snakke med ham.
Du slipper ikke denne gangen. Jeg krever rettferdighet.
Jeg vil ha rettferdighet og oppreisning.
Jeg vil ha tak i Stanley Kubrick. Kom ut.
Ok, du blir med oss.
Så så. Rolig nå.
Vi har forstått. Sett deg inn i bilen.
Han ville finansiere min "Virginia Wolf".
Jeg sa nei til de andre investorene.
Jeg fortalte om det til mine venner og til skuespillerne.
"Mr. Kubrick står bak meg."
Jeg er en personlig venn av ham. En personlig venn av Stanley Kubrick.
Jeg må ha tak i ham. Nummeret jeg har virker ikke.
Du må da vite hvem han er. Han er en berømt filminstruktør.
"2001 A Space Odyssey".
"Ondskapens hotell".
Hva ellers? "Dr. Strangelove". "A Clockwork Orange".
Du må da ha hørt om "Full Metal Jacket".
Bandet spiller oppe i Camden, og han fyren syns de er gode.
Så sier han hvem han er. Filminstruktøren Stanley Kubrick.
- Det var som pokker. - Akkurat.
Vi snakker sammen, og Stanley sier at han kan hjelpe oss. Altså bandet.
Hvem skulle tro at Stanley Kubrick liker heavy metal?
Jeg fortalte ham om jobben på The Roxxy.
Jeg sa at vi ville komme og hente ham. Han bor i Little Venice.
- Fin adresse. - Han er steinrik og har innflytelse.
Vanligvis brukte jeg en adresse i Belgravia.
De menneskene jeg skulle treffe, viktige mennesker, -
- fikk adressen og ble bedt om å hente meg på et bestemt tidspunkt.
Og da de kom, satt jeg utenfor, vakker som en drøm.
Det virket alltid.
Det er ingen her ute.
De trodde jeg bodde der. Ganske enkelt.
Men så begynte kvartalet å forfalle.
Arabere, svarte, alt slags pakk.
Jeg kunne selvfølgelig ikke bli forbudet med den slags.
Så jeg lette etter noe som var litt mer medieaktig.
Litt mer meg.
Little Venice.
Fortalte du at du pleide å selge piratkopier av "A Clockwork Orange"?
Hold kjeft, Toby.
- Ser du husnumrene? - Jeg tar en kikk.
Fanken da.
- Han inviterer oss nok inn. - Jeg har aldri møtt noen som ham.
- Det er leilighet åtte. - Leilighet åtte.
Mine herrer. Hit bort.
Jeg er her jeg.
Tilgi meg. Det må dere.
Jeg har ordnet opp i uoverensstemmelser med Marlon.
Problemet med Marlon er at han tror at han er Brando.
Jeg ville ikke gi slipp på meg. Han ville bare ikke.
Det er i orden, Stanley. Godt å se deg.
I like måte, Spencer.
Dette er Toby. Han er manager for Exterminating Angels.
- Hyggelig å hilse på deg, Toby. - En glede, mr. Kubrick.
Kall meg Stanley.
Hvilken film jobber du på nå?
En science fiction-, komedie-, drama- og kjærlighetsfilm, -
- som foregår i fremtiden.
Det høres flott ut. Hva heter den?
- "All Night Prescriptions". - Sprø tittel.
Hvem er med i den, Stan?
Jeg har ikke besatt rollene. Madonna vil være med.
Men jeg sa: "Madonna, kjære, hold deg til det du kan.
Å synge."
Jack Nicholson vil også være med. Men jeg sa:
"Du vet hvordan det er. Harrison Ford må få tilbudet."
Lille Tommy Cruise vil gjerne ha en rolle.
Jeg sa: "Kanskje", ved frokosten i morges på Hotel Savoy.
Det er litt av en besetning.
I den neste filmen er det viktige roller til et methal-band.
Det er der Exterminating Angels kommer inn.
Jeg trenger en ukjent gruppe som har potensiale.
Exterminating Angels har alt som skal til.
Så hør etter da.
Det er det jobben din er, eller hva?
Jeg er en personlig venn av Stanley Kubrick.
Et ord fra mr. Kubrick, og du har sparken.
Jeg er straks tilbake, gutter.
Det er fanken meg i boks.
Exterminating Angels kan bli et fenomen.
Hvis ikke vi kan bli det, hvem kan da?
Har noen av dere kontanter på dere?
Jeg har glemt mitt laser-platina-American Express.
Hvor mye trenger du?
Nok til sigaretter og litt vodka til min ømme hals.
Her er 20 pund. Behold resten.
Rike mennesker har aldri kontanter på seg. Det er vulgært.
Dette er de beste 20 pundene vi noen gang har brukt.
Ikke tenn på den der mens han er her.
Vil dere smake, gutter?
Nei, ikke mens jeg kjører.
Helt fra Acton i Vest-London: Exterminating Angels.
Jeg er sikker på at Exterminating Angels -
- blir en kjempesuksess i Amerika.
Men vi må nok tenke oss godt om, for man får ikke to sjanser -
- til å gjøre et godt førsteinntrykk.
Ditt rasshøl. Jeg visste jeg ville finne deg igjen.
- Din dritt. - Slapp av.
- Du er ferdig. - Du er helt på trynet, kamerat.
- Jeg skal ta ham. - Ingen snakker sånn til vår gjest.
"Vår gjest". Hvorfor fanken ikke det?
Fordi han er vår gjest, og fordi han er Stanley Kubrick.
Det er jaggu ikke Stanley Kubrick.
Han heter Alan Conway, og han skylder bandet mitt 200 pund.
Hva?
- Etter ham. - Din dritt.
- Rasshøl! - Din dritt, Conway!
Jeg har aldri hatt med en berømt instruktør før.
Takk for en hyggelig prat. Deepak, du har nummeret mitt.
Du ringer bare. Vi starter med litt stand-in-arbeide -
- og senere noen små roller.
Jeg er i den syvende himmel.
Vent et par minutter mens jeg stikker inn og låner penger av sønnen min.
Jeg etterlater min Louis Vuitton-veske, -
- som jeg fikk av Louis selv.
Det trengs ikke.
Du sier at han så vanlig ut, middels høy, -
- og så kaller han seg Stanley Kubrick.
Han lurte meg for 40 pund.
Ok, sir. Vi kan gjøre dette offisielt.
Du kan avgi forklaring, -
- og i mellomtiden får jeg en betjent til å se over kjøretøyet ditt.
Eller så kan vi bare glemme hele greia.
Fanken.
Jeg har ikke noe imot at du bor her, Sean, men du må lære deg å rydde opp.
Og jeg liker ikke skittent undertøy i kjøkkenvasken.
- Det er et vaskeri nede i veien. - Ro deg ned, Stanley.
- Har du sett dette her i avisen? - Hva for noe?
Om han homsemorderen som har drept homser over hele London.
Det står at han drepte en på Tennyson Road i går kveld.
Tennyson Road. Det er rett nedi veien her.
Har du noen homser begravd i hagen?
Kanskje han kommer innom deg. Hvordan har verden blitt, -
- når man ikke kan dyrke unaturlige lyster -
- uten å treffe på en psykopat?
Akkurat.
Jeg kjenner ham godt.
Han la ut et spor i "2001", men vi så det ikke.
- 2001? - Ja, computeren HAL.
Mer homo enn homsepatruljen. Stemmen hans er superfemi.
Han drepte astronauten, så han kunne være alene med den andre muskelfyren.
Hva driver han med nå?
En ny innspilling av "Darling".
Og hun er gutt denne gangen. Det gikk ikke i sekstiåra.
- Så fengslende. - Det er det, min kjære.
Og jeg har en bra rolle i den. Så er det slutt med såpeoperaer.
Det sies i Hollywood at veien til topps går gjennom ræva.
Jeg venn av Stanley Kubrick. Han vil gjerne se dine talenter.
- Er det sant? - Bli med opp og møt ham.
Jeg vil gjerne jobbe med film.
Han er hetero. Men han er nok villig, -
- hvis det gavner hans karriere.
- Jeg elsker heteroer. - Så du tenner på det?
"Kjære mr. Kubrick.
Jeg vil gjerne advare deg om en svindler som bruker navnet ditt -
- som redskap for sine onde handlinger.
Hans egentlige navn er Alan Conway. Jeg traff ham i Marseille i fjor.
Conway ødelegger folks liv, og han har ingen samvittighet."
Vær så god, min venn. Det blir...
...16 pund og 20 pence.
- Du tar vel imot en sjekk? - Du bor jo rett rundt hjørnet.
Et godt råd. Du ville gi meg et. Amatørbandet jeg er manager for.
Det er vanskelig, Mordechai.
Rock er det vanskeligste området for en showbizarrangør.
Da jeg bodde i LA, måtte jeg løse noen problemer for Bruce.
Springsteen.
Kom hjem til meg i morgen kveld, så snakker vi om det da.
Det er i orden. Vi kommer.
- Der er han. Hvordan går det? - Hvordan går det, Jasper?
Dette er min advokat, Oliver. Oliver, det er Stanley Kubrick.
- Det er en ære å treffe deg. - Kall meg Stanley.
Skal vi trekkes oss tilbake til les salles privée.
Vis vei, om jeg må be til les salles privée.
Figgy. En flaske champis.
Da du fortalte at du hadde mistet din Mont Blanc-penn, -
- tenkte jeg at det minste jeg kunne gjøre, -
- var å gi deg en ny. Skal jeg åpne den?
Den er perfekt. Den er helt perfekt.
Jeg er rørt, Jasper.
- Det er altfor snilt. - Gleden er på min side.
Den er vidunderlig. Har du kvitteringen?
Føler du deg ikke som deg selv?
Nei, han er en annen enn seg selv.
- Hvem er han da? - Han sa ikke noe om det.
For meg og deg er han Alan Conway.
Han har det ikke sånn selv.
Hvem er han da?
Jeg sa at jeg ikke er den dere tror jeg er.
Var det ikke det jeg sa?
Alan Conway er et navn jeg bruker når jeg er her.
Også når du er i butikken.
Her. Når jeg er her i Wealdstone.
Når jeg er rundt omkring her.
Hvorfor gjør du det?
Jeg blir vel syk og lei av -
- all glamour og glitter i showbiz.
Og jeg må konsentrere meg om det som er viktig i livet mitt:
Jobben min.
Jeg må ikke bli forstyrret.
Dette er mitt skjulested.
Stedet der jeg finner indre ro.
Det er nydelig.
Hvem er du da, hvis du ikke er Alan Conway?
Jeg er filminstruktøren Stanley Kubrick.
- Hvor lenge har du vært ham? - Jeg har alltid vært ham.
Jeg er ham. Jeg er også Shirley Basseys manager.
Og jeg var barneskuespiller. Jeg spilte Pip i "Store forventninger".
Og jeg har vært turistguide. En av de store.
Alt det, og så vet han også hvordan man promoterer et rockeband.
I morgen har jeg et møte med miss Elizabeth Taylor.
Vi vil donere penger til Betty Ford-klinikken.
Møtet er så tidlig at banken min er stengt.
Kan en av dere gi meg kontanter mot en sjekk?
Selvfølgelig.
Takk.
Det er et overtrekk, -
- som forhindrer Jasper i å åpne flere vinbarer?
Og overtrekket er på 350.000 pund?
354.500.
- Og jeg skal kausjonere for det? - Ja.
Ja, det vil banken akseptere, og du får full kontroll.
Det høres enkelt ut.
Alle mine problemer blir løst hvis du gjør det.
Hvis du kan ordne papirarbeidet, så sjekker jeg det med mine advokater.
- Og så er vi klar til å gå i gang. - Jeg gjør det i morgen.
Neste år åpner vi vinbarer i Paris.
- Jeg har et problem med pennen. - Hva er problemet?
- Det er spissen. - Vi kan bytte den for deg.
Det er ikke bare spissen, det er hele pennen.
Den er stor og klosset. Jeg vil gjerne ha tilbake pengene.
- Selvfølgelig. Har du kvitteringen? - Vær så god.
Takk.
Vi fører pengene tilbake til Visa-kortet ditt.
Du betalte med Visa.
- Jeg vil gjerne ha kontanter. - Vi gjør ikke det her.
Min advokat, Milt Greenberg i New York, -
- sa at han var fornøyd med papirene, -
- det var ingen grunn til ikke å skrive under.
Du er kausjonist til Jasper har betalt.
Det tar høyst tre-fire år.
Banken har sjekket deg, Stanley.
- Du er helt i orden. - Det er jeg sikker på.
Jeg har sagt til barsjefen at du ikke skal betale for noe her.
Hva heter filmen?
Den heter "3001 A Space Odyssey".
- Hvem er med? - John Malkovich i hovedrollen.
- John hvem? - Hans arbeide blir banebrytende.
Men Warner Bros. sa at han ikke var stor nok stjerne.
- Men det har jeg løst. - Hvordan da?
Ganske enkelt. Miss Elizabeth Taylor som øverstkommanderende.
Hva var det Gore Vidal sa?
Det med at de eneste som morer seg i teatret, står på scenen?
Sånn var det i hvert fall i kveld.
Så du han som sovnet i første akt?
Kan du si meg hvem de som sitter ved siden av oss er?
Journalister fra New York Times. Teateranmelderen Frank Rich.
- Og det er mrs. Frank Rich. - Takk.
Jeg liker ikke det avisen deres skriver om meg.
Jeg sa at jeg ikke liker det avisen deres skriver om meg.
Jeg er ikke en eremitt.
En eremitt ville vel ikke befinne seg i en restaurant som denne.
- Hvem er du? - Stanley Kubrick.
Jeg saksøkte nesten avisen deres en gang.
Og jeg har barbert av skjegget mitt.
Sett deg endelig ned. Dette er min kone, Alix.
- Hvordan går det? - Sett deg endelig ned.
De er Frank Rich, ikke sant? Jeg heter Butch.
Jeg har et teaterstykke jeg gjerne vil at du leser gjennom.
- Den var ny. - Har du sett Sunset Boulevard?
Ja.
Ja, vi har. Patti Lupone er en god venn. Hun er den beste.
Resten av besetningen stinker. Det er tatt av om åtte måneder.
- Jeg så en førpremiere. - Jobber du på en annen film?
Ja, jeg forbereder en film.
- Hva med et intervju? - Nei. Og vet du hvorfor?
Fordi jeg aldri gir intervjuer.
Christian Dior ga denne ringen til Helmut, som ga den til meg.
- Og nå gir jeg den til deg. - Takk skal du ha.
Du er skjønn.
Farvel.
Kom igjen, Kubrick.
- Var det virkelig Stanley Kubrick? - Jeg antar det.
Jeg kjenner deg, ikke sant? Du har vært med i en av mine filmer.
Du ser kjent ut. Jeg kan bare ikke huske hvilken.
Sett deg ned og riv i en drink mens du finner ut av det.
Skal jeg rive i en drink?
- Hva vil du ha? - Jack Daniel's. En stor en.
Bartender. En stor Jack Daniel's og et glass mineralvann til.
Så du er en vaskeekte filmproducer?
- Vil du ha en sigarett? - Nei takk, men bare røyk du.
Har jeg hørt om deg? Har jeg sett noen av filmene dine?
- Muligens. - Hva heter du?
Stanley Kubrick? Det var som faen.
Stanley, du er en av mine yndlingsinstruktører.
Jeg har sett alle filmene dine, og jeg elsket alle sammen.
Det er en ære.
Jag har sett "Spartacus", som var fremragende.
"Lolita" var fantastisk. "Dr. Strangelove".
"A Clockwork Orange". "Barry Lyndon".
Min favoritt er "Dommen i Nürnberg".
Det er rart du nevner den, for den var ganske vanskelig å lage.
- Men det lyktes til slutt. - Ja. Det er fantastisk.
Det er helt fantastisk.
Det som er virkelig fantastisk, er at...
...at den ble instruert av Stanley Kramer.
Ikke Stanley Kubrick.
Du har blandet sammen Stanley-ene.
La meg gi deg et godt råd.
Hvis du skal late som om du er en annen, -
- kan du i det minste gjøre forarbeidet skikkelig. Ok?
- Jeg fant et. - Bra. Det er ikke noen bilder her.
- Han har skjegg på dette bildet. - Han hadde jo barbert det av.
- Når er dette fra? - Ca 1971.
Han ligner ham overhodet ikke.
Jeg fikk et tips om en som gir seg ut for å være Kubrick.
Det var en historie etter mitt hode.
Kubrick har et problem. For å få utstedt et påbud mot Conway, -
- må han bevise at Conway gir seg ut for å være ham.
Og så må han finne noen vitner som har blitt lurt av ham.
Det er ille nok å bli svindlet, men å måtte fortelle hele verden det...
Det ville ikke jeg gjøre.
- Samarbeide? - Hva slag samarbeide?
Vi må ha forklaringer fra dere, og så må dere vitne.
Jeg vil gjerne hjelpe, men jeg kan ikke vitne.
- Det kommer i avisene. - Det kan ikke jeg heller.
De vil tro at Spencer og jeg er homser.
- Unnskyld, du vet hva jeg mener. - Jeg har ingen anelse.
Jeg må passe taxien og kiosken min.
"Stanley sa at sønnen hans hadde dødd i en bilulykke.
Jeg skulle være hos ham i den vanskelige tiden.
Jeg kunne bare være der et par dager, -
- men han sa at han trengte meg den nærmeste tiden.
Og lenger ut i framtiden."
Takk.
"Han tilbød meg å betale avdraget på leiligheten min i Marseille.
Jeg hadde satt den i stand sammen med noen venner.
Jeg skulle ta med kontonumrene deres, så ville han ordne det.
Han sa at sjåføren hans ville hente meg på flyplassen.
Det gjorde han ikke."
Min klient har mistet tusener av pund, -
- og hans forhold til de to bankene er tvilsomt.
Av åpenbare årsaker, kan han ikke delta i et søksmål -
- som vil gjøre ham til latter i offentligheten.
Selv ikke om det stopper svindleren?
Nei.
Jeg skjønner.
Å, Stanley.
Jeg innrømmer.
- Jeg innrømmer! - Jeg visste at du ikke var ham.
Jeg er ikke Stanley Kubrick, jeg er Alan Conway!
Alan Conway, en av livets store tapere.
Piers, du må tilgi meg.
Alt det med din døde sønn. Det var vel også løgn?
Jeg ville sagt hva som helst for å få deg hit.
Du lurte vennene mine i Marseille.
Jeg ga opp leiligheten min, og brukte alle sparepengene mine.
Jeg har brent alle broer bak meg, og nå skal jeg tilgi deg?
Du er en omreisende katastrofe. Glem det.
Piers, jeg trenger deg.
Jeg har aldri følt sånn for noen før.
Jeg har aldri følt noe så stort inni meg.
Jeg mener...store følelser for et annet menneske.
Det er bare fordi jeg prøver å flykte fra meg selv.
Når jeg drar et bra sted, som til New York -
- eller Benidorm eller Camp de Mar...
...eller Rio.
Hvem er den første jeg møter?
Det er Alan Conway!
Jeg prøver bare å flykte fra meg selv.
Det er derfor jeg later som om jeg er en annen.
Du må ikke gå, Piers.
Jeg trodde vi hadde noe. Det gjorde jeg virkelig.
- Ikke gjør det. - Du må ikke gå.
Hold nå...
Vær så snill, Piers.
Jeg trodde jeg kunne være meg selv når jeg var sammen med deg.
Jeg trodde du kunne hjelpe meg. Jeg trodde jeg kunne hjelpe deg.
Jeg trodde vi hadde en framtid sammen.
Dette skjedde også en av mine venner.
Han spiste ikke ordentlig. Det var bare sprit og stoff.
Og så kollapset han. Kroppen tåler ikke mishandling.
Kroppen? Mishandling? Interessant.
Vi gjør vel ikke det igjen? Vi spiser skikkelig og drikker mindre, hva?
Er du vant til å ha stive ting i munnen?
De fortsetter ikke å være stive så lenge.
- Blir jeg utskrevet i morgen? - Etter at du er blitt sett på.
Kunne du tenke deg å bli med til hotellet mitt?
Du er ikke sjenert. Jeg trodde aldri du ville spørre.
Alan Conway er mitt nom-de-reise.
Det er mye lettere å reise under det nom.
Da blir jeg ikke plaget av folk.
Det er viktig for en mann i min posisjon.
Hva skal jeg kalle deg? Alan eller Stanley?
Folk som kjenner meg, simpatico folk, -
- de kaller meg Stanley.
Splitte mine rævballer.
Det er fantastisk. Det er bare så fantastisk.
Noen ganger må jeg bare vekk fra showbiz-glamoren.
Vekk fra jetsettet og tjenerne. Vekk fra rævslikkerne.
Jeg må holde forbindelsen til mannen på gulvet.
Vanlige mennesker. Jordens salt.
Pøbelen. De uelskede. De uønskede.
- De ukjente. De utiltrekkende. - Det er visst en fulltidsjobb.
Begynner festen allerede nå?
Jo, kom igjen.
Jeg kjente Lee Pratt før han ble berømt.
Jeg traff ham i miljøet. Han er meget aktiv.
Men hans publikum vet det ikke. De tror han er hetero.
Jeg så hans tv-program på... på tv.
Jeg ga ham nesten er rolle i en film.
Fortell ham det, og han blir enda mer hoven.
Denne veien, Stanley. Hva syns du om huset? Er det ikke fantastisk?
John, hvordan går det? Godt å se deg.
- Min venn, Stanley Kubrick. - Litt boblevann?
- Takk. - Bare se dere rundt.
Kom her, Stanley. Det er min venn, Stanley Kubrick.
Hyggelig å hilse på deg.
Se der.
Se.
Stan the man.
USA har slått meg fullstendig ut. Ikke sant, Norman?
Det er sant, Lee.
Mange britiske kunstnere har dratt dit. De er veldig talentfulle, -
- store stjerner, elsket akkurat som meg, -
- men de har vært like velkomne som en radioaktiv hundedritt.
Lee her er ikke radioaktiv.
Her, i dette landet -
- appellerer du mest til arbeidermiddelklassen, -
- og du har antatt at de samme menneskene vil like deg der borte.
Du har siktet for lavt.
Du er en Vegas-kunstner. Du hører til i Vegas.
- Hører du? Vegas. - Las Vegas?
Ja, Las Vegas. Men det må gjøres riktig.
Det må planlegges nøye.
Du må formes etter de amerikanske medier.
Moe Greenbaum på Sands Hotell er en av mine gamle venner.
Han vet hvordan den slags skal gjøres.
- Kjenner du sånne folk? - Det dreier seg om hvem man kjenner.
- Du kunne blitt større enn Elvis. - Større enn Jesus.
Tenk hvor stor Jesus ville ha vært hvis han hadde spilt gitar.
- Vegas. - Vegas.
Jeg skal lære deg noe. Gjenta etter meg.
Maitre d'.
Lås døra.
Ingen kommer hjem i kveld.
- Vegas. - Hva er en maitre d'?
Jeg må redigere dette så det passer til et amerikansk publikum.
Det er mine tolv basisnumre.
Og dette er mitt løse materiale, som jeg kan velge fra.
- Det har vært veldig dyrt. - Veldig dyrt.
Det er sikkert ikke bortkastet.
Jeg får min mann i New York, Shecky Green, -
- til å sende meg manuskripter fra de største komikere og sangere i USA.
Det er storartet.
Da jeg traff dere, sa jeg til meg selv:
Enten kan du gjøre en ny versjon av Premingers "Samson og Delilah", -
- eller du kan gi en hjelpende hånd til en britisk komiker.
Hvis man ikke kan hjelpe en nær venn, hvem kan man hjelpe da?
Jeg har visst gått tom for vodka.
Vær så god.
Skål for Las Vegas, og skål for Lee Pratt, -
- den britiske sanger og komiker, som vil innta USA.
Skål for min venn, den berømte filminstruktør og mellommann:
- Stanley Kubrick. - Skål for ham.
Vegas.
God dag.
Hvordan går det?
Det er Stanley Kubrick.
Vi ses senere.
VELKOMMEN TIL TV'S SNILLESTE MANN LEE PRATT
Det er på husets regning.
Hvis du mangler inspirasjon, så bare se ut på bukta.
Jeg laget neste en film her engang.
Stanley kunne ha satt deg på verdenskartet.
Jeg håper han vil revurdere det.
- Da må Lee være med i den. - Ja. "Forelsket i Devon".
"Forelsket i Devon".
- Morsomt, mr. Pratt. - Takk, Cyril.
Mr. Kubrick er min gjest. Ta deg like godt av ham som av meg.
- Naturligvis, mr. Pratt. - Gi ham alt han ber om.
Jeg var engang medeier i et hotell på Fifth Avenue i New York.
Men dette hotellet er mye bedre drevet.
Takk, mr. Kubrick.
Jeg har et show jeg må i gang med.
Jeg må ringe Shecky og få ham i gang med de manuskriptene.
- Las Vegas. - Her kommer vi.
Jeg vet ikke hva som skjedde. Det må ha vært skalldyrforgiftning.
- Men det går bra nå? - Jeg har aldri følt meg bedre.
Fantastisk, Stanley.
Jeg snakket med Shecky i går.
Jeg ba ham være klar til å fly til Vegas.
Han skal møte Moe, og jeg har satt dem inn i tingene.
Jeg ba om full rapport -
- om hva som skjer på alle hotellene.
Vegas. Det er utrolig.
- Hvordan ser tidsplanen ut? - Forstått, Norman.
Dette er planen: Vi må bruke tid på å promotere det.
Vi må opptre utvalgte steder før premieren.
Hva har vi booket?
Det er lavsesong. Åpningen av et hospits i Wolverhampton, -
- et veldedighetsarrangement, og så skal du med din mor på ferie.
Drit i hospitset og veldedighet, og mor vil gjerne til Vegas.
Jeg må kanskje fly i forveien og sørge for tingene, -
- men jeg stiller min privatjet til rådighet.
Det er svært gavmildt.
Er det ingen telefoner til New York eller Vegas fra mr. Kubricks suite?
Nei, men de fleste foretrekker å bruke mobiltelefon.
Interessant.
Kom inn.
Skal jeg sette det her eller dekke bordet?
Bare sett det der, garcon.
Det er en dobbelt porsjon coq au vin, ikke sant?
Og min flaske vodka?
Ja, sir.
Flott. Og sigarettene? Jeg ser dem ikke.
- Sigaretter? - Jeg bestilte en kartong sigaretter.
- Jeg henter dem med en gang. - Unge mann.
For lenge siden lagde jeg en film som het "Spartacus", -
- der en ung miss Kirk Douglas spilte titellrollen.
En dag glemte kelneren å gi miss Kirk Douglas hennes sigaretter.
Og miss Douglas, som er en skikkelig dritt, sparket ham!
Den kelneren jobbet aldri mer i Hollywood.
Så tragisk, sir.
- Hans største fan. - En sherry til, Lee.
Den tar jeg meg av, mrs. V.
Et stort glass sherry til.
To store glass, sherry, og vi har ikke spist forrett ennå.
Du er fantastisk.
- Hun er sin vekt verdt i gullamé. - Gullamé.
Hun er som en mor for meg. En man alltid kan stole på.
- Si meg, Ku-pikk... - Kubrick.
Lee sier at du vil gjøre ham berømt i USA.
- Det er planen. - Lee sier at du lager film.
Har du laget film med kjente mennesker, Ku-pikk?
Kirk Douglas.
James Mason.
Greta Garbo.
Ava Gardner.
Anette Funicello.
Har du aldri laget komedier?
Nei.
Da har du noe å glede deg til.
Det var det. Da skal jeg til Sengsdal.
- Hva med deg, mrs. Vitali? - Det var deilig mat.
- Vi må spise her en annen gang. - Det gjør vi. Kom.
Hun er litt av ei dame. Helvete heller.
- Hvor skal du hen? - Jeg skal bare gå.
Jeg tenkte at siden du har nytt Lees gjestfrihet, -
- og når hans største fan er her, -
- at du da kan betale din egen regning.
Det er visst det minste du kan gjøre.
Takk, sir.
Mange takk.
Norman, det er en vidunderlig ide.
Jeg er lei for at du måtte komme ned så sent.
Alt i orden. Konsertene er utsolgte. Viva Las Vegas.
Det dreier seg om mr. Kubrick.
Stan the man.
Mens mr. Kubrick var i stjernehimmelsaunaen i kjelleren, -
- gikk Maria-Theresa, en svært pålitelig rengjøringshjelp, -
- og de er utrolig vanskelige å finne, -
- inn på rommet hans for å gjøre rent. Hun fant mange blader der.
La oss håpe det var sladreblader med meg i.
Det var med unge menn.
Nakne, unge menn, -
- som utførte seksuelle handlinger på hverandre.
Og i grupper. Den slags handlinger -
- som var populære i Sodoma og Gomorra.
Brighton og Hove, mener du. De moret seg bakfra.
Maria-Theresa er katolikk, og fikk sjokk.
Hun er hos krisepsykologen nå.
Jeg ble tilkalt, og blant bladene -
- fant jeg et pass.
Et pass utstedt, ikke til Stanley Kubrick, -
- men til en Alan Conway.
En herre, som mr. Bates, vår sikkerhetssjef, oppdaget -
- til stor chagrin for oss alle her på hotellet, -
- er en kjent svindler.
Det må være en feiltagelse.
Dessverre ikke.
Pokker.
Herregud, nei.
Fanken.
Har du lyst til å se på et av bladene?
- Hvem er det? - Det er meg.
Kom inn.
Hvordan går det, Stanley?
Jeg har snakket med dem fra David Letterman-programmet.
De sa -
- at de gleder seg til å ha deg som gjest.
Jeg tror du og jeg skal ha oss en liten prat.
Jeg kan ikke svømme.
Hva er den lukten? Har du hatt besøk av en av dine skjøger?
Ja, Sharon har vært her. Det ble litt heftig.
Jeg vil ikke se noen flekker eller noen avsondringer.
Det kommer du ikke til. Vi gjorde det i søplesekk på presenning.
En journalist har ringt.
Han vet om alle triksene dine, så du får passe deg.
Han skriver på en kjempeartikkel om deg.
Han ringer senere. Han vet alt om deg.
Er du Alan Conway, som gir seg ut for å være Kubrick?
- Det er jeg ikke. - Jeg har flere vitner.
Jeg tror deg. Jeg liker stemmen din.
- Frank Rich har skrevet om deg. - Du lyver.
Nei, jeg lyver ikke. Det står i New York Times.
Hallo? Hallo?
Mr. Conway?
Hallo?
Dere er mitt publikum. Dere har kommet for å se min nyeste film.
Har du en avtale?
Jeg er Kubrick. Det er jeg som lager avtalene.
Sett deg ned, og ikke forstyrr de andre pasientene.
Det er mitt publikum. Er dere ikke?
Si det til henne.
- Sett deg ned her. - Si det nå til henne.
Alan. Alan, det er meg, Sean.
Er kameraet klart?
Er miss Kirk Douglas klar?
Alan, dette er dr. Stukeley, hun skal hjelpe deg.
La meg komme hjem nå.
Jeg har vært slem gutt.
Han er alvorlig syk. Han må sperres inne, jeg mener legges inn.
Kan du ikke bare gi ham et par valium?
Dessverre. Han er forbi det stadiet.
Langt forbi.
Vær så god.
Shepherd's pie eller innbakte pølser?
Vet du hvem jeg er?
Nei, men avdelingssykepleieren vet det sikkert.
- Jeg er Stanley Kubrick. - Jeg er Stanley Kubrick.
- Hvordan våger dere?
Jeg er Stanley Kubrick. Jeg er Stanley Kubrick.
Vil alle Stanley Kubrick-ere vennligst være stille?
- Tok du den med? - Tok med hva?
Flasken, din tåpe.
Du skylder meg en tjeneste.
- Det har aldri smakt bedre. - Jeg var bekymret for deg.
- Jeg trodde du hadde blitt gal. - Det var for sikkerhets skyld.
Med min psykiater i ryggen kommer jeg aldri i retten.
Da jeg våknet i morges var noe forandret.
Jeg kunne ikke finne ut hva det var.
Men så innså jeg at jeg var meg selv igjen. Den egentlige meg.
- Jeg er Alan igjen. - Det er kanskje bare midlertidig.
Vi må beholde deg her til observasjon.
Du er et godt menneske, dr. Stukeley.
- Gud velsigne deg. - La oss snakke om din mor.
Nadja Conova, den berømte ballettdanserinnen.
La meg spørre deg om en ting:
Hvorfor ble mr. Conway alltid til Kubrick -
- i situasjoner der det gavnet ham?
Der han kunne tjene noe.
Nei, det har kostet mr. Conway alle sparepengene å være Kubrick.
Alle forventet at Kubrick skulle være gavmild.
Alan måtte leve opp til det. Han brukte tusenvis av pund.
- Nesten alle sparepengene er borte. - Hvor har du det fra? Fra ham?
Du nekter visst å innse alvoret i mr. Conways tilstand.
- Han er psykisk syk. - Dr. Stukeley.
Hvorfor er han så ond?
Vil han ikke at jeg skal blir frisk?
Går du på den, går du på alt.
Alt var bare piss. Det ga ham bare mer vind i seilene.
Alle syntes synd på ham. De behandlet ham som et offer.
Han kom på tv.
Han ble til og med betalt for avisartikler.
Sic transit.
Et fagblad har opptatt min artikkel om deg i deres vinternummer.
Det er strålende. Gratulerer.
Men jeg må insistere på dette:
Jeg kan ikke ta imot det minste honorar for det.
- Med mindre du syns det er i orden. - Det er ikke honorarer til noen.
Det er en ære å få en artikkel der.
Kommer navnet og adressen min til å være med, hvis noen vil ha tak i meg?
Pasientene får alltid et dekknavn.
- Det kommer jeg ikke langt med. - Hva sa du?
Det forstår jeg godt.
Vi må konsentrere oss om ditt siste langvarige problem.
- Min pengemangel. - Nei, mer din alkoholisme.
- Å, den? - Du skal på avvenning i en måned.
På Rimini-klinikken.
Rimini-klinikken?
Men den har jeg jo lest om.
Det er der stjernene blir avvent.
De helbreder 95% av sine pasienter.
- Men det har jeg ikke råd til. - Vi har fire gratisplasser.
Du får en av dem.
Men det har jeg da ikke fortjent.
Det er viktig for din helbredelse.
Det er sant.
Får jeg lommepenger der?
Det kan vi snakke om senere.
Jeg vil være omgitt av rike og berømte mennesker.
Jeg blir låst inne.
Hvordan skal jeg klare det?
DET BLE IKKE REIST TILTALE MOT ALAN CONWAY
HAN VENDTE HJEM TIL SIN LEILIGHET OG DØDE I DESEMBER 1998
STANLEY KUBRICK DØDE TRE MÅNEDER SENERE